Cu 25 de ani în urmă
Gata scumpete, e timpul să te duci la somn.
Mami, îi rogi pe tati să vină să mă acopere?
Nu, în noaptea asta lucrează la stația de pompieri.
Dar mâine seară o să fie acasă.
Mami, vreau să mă căsătoresc cu tata.
Da? Catherine, nu te poți căsători cu tata.
E soțul meu.
După ce termini tu căsătoria, pot să-I iau eu?
Nu o să se termine niciodată. Va trebui să te căsătorești cu altcineva.
O să port o rochie albă și mănuși albe?
Bineînțeles, dacă vrei.
O să trăim fericiți până la adânci bătrâneți?
Dacă te căsătorești cu cineva care te iubește cu adevărat.
Cum e tata?
Da, cum e tata.
- Terrell, a fost greșeala mea. - Nu e un joc.
Te joci cu viețile oamenilor.
Haide...
Eric, are tot dreptul să fie supărat.
L- ai lăsat singur într-un loc periculos și ai încercat să faci pe eroul.
Am crezut că aud pe cineva strigând după ajutor.
Se auzea din afara clădirii.
Era întuneric, nu se vedea.
De asta trebuie să rămâi cu colegul tău. Trebuia să creadă
că ți s-a întâmplat ceva și ai nevoie de ajutor.
Niciodată nu-ți părăsești colegul, mai ales într-un incendiu.
Lasă-I ceva vreme și apoi cere-ți scuze.
- Și să fie sincere. - Da, domnule.
- Bună, Tasha. - Bună, Cat.
Tocmai te-am văzut la televizor. Arătai bine.
L- am pierdut. Le prezentam noua aripă a clădirii pentru cercetarea cancerului.
- Robin a plecat? - Nu, e aici.
Robin, a venit Cat.
- Bună. - Ce faci?
Bine. Tu?
Bine. Rămâne cum am stabilit pentru mâine?
Da, ora 4. Mai vrei lumânările parfumate?
Categoric. Să le aduci.
- Vreau să le încerc pe toate. - Bine.
Mă duc să-mi vizitez părinții în acest weekend.
- M-am gândit că o să le placă și lor. - Ei ce mai fac?
Știi că a trecut un an de când a făcut mama atacul?
Am încercat să-i iau un pat nou și alt scaun cu rotile,
dar asigurarea lor nu acoperă costul.
Nu știu... E așa de stresant pentru tata.
Și el vrea să o ajute, dar nu își permite.
- Îmi pare foarte rău. - Da, în regulă.
Oricum, trebuie să plec.
- Dar ne vedem mâine, da? - Ne vedem mâine.
- Bine, pa. - Pa.
- Bună Catherine. - Scuză-mă, doctore Keller.
Spune-mi Gavin, te rog.
Gavin, îmi pare rău că era să dau peste tine.
- Nu face nimic. Mă bucur să te văd. - Și eu la fel. Ai grijă de tine.
Bună fată.
- Tasha, îndosariezi asta pentru mine? - Desigur, doctore.
Dacă nu mă înșel, cred că doctorul simte ceva pentru Cat.
- Bună dragă. - Bună, tati.
- Ce faci? - Minunat. Mă bucur să te văd.
Și eu.
Mamă, ce mai faci?
Face excelent astăzi.
Îți aduc ceva de băut, dragă?
- Aveți cumva ceai dulce? - Cu lămâie?
Mă cunoști.
Mamă, mi-aș dori să putem vorbi.
A trecut așa mult timp de când ți-am auzit vocea.
Mi-e dor de tine.
- Ai luat deja micul dejun? - Da.
- Ce ai mâncat? - Ultimul covrig și un iaurt.
Ai de gând sa treci pe la aprozar curând?
Caleb, lucrezi 24 de ore și apoi ești liber 48.
- Ai mai mult timp ca mine să te duci. - Am pus o întrebare simplă.
Nu e necesar să faci pe deșteapta cu mine. Puteai să-mi păstrezi ceva de mâncare.
Niciodată nu știu când vii sau pleci. Nu îmi spui nimic.
Catherine, ce e cu tine?
Te-a ofensat faptul că am intrat pe ușă?
Nu poți să-mi cer să muncesc toată ziua și să fac și cumpărăturile
în timp ce tu pierzi vremea pe internet și visezi la barca ta.
Tu ți-ai ales slujba asta.
- Nu ți-a cerut nimeni să lucrezi cu normă întreagă. - Avem nevoie de bani.
Mai ales de când pui de-o parte o treime din salariu,
economisind pentru o barcă care nu ne trebuie.
Ai 24,000 de dolari în economii când lucrurile în casă necesită reparații.
Ca de exemplu?
Ușa din spate trebuie vopsită, iar gazonul trebuie aranjat.
Și vreau să mai pun câteva rafturi în dulap.
Astea sunt preferințe. Nu sunt considerate nevoi.
E o diferență. Dacă vrei să arunci banii pe așa ceva, bine.
Economisesc pentru barcă de ani buni. Nu te las să-mi iei asta.
N- are nici un rost. Nu am timp de așa ceva.
Da, închide ușa când pleci.
Nu merge, Michael.
Cum se face că sunt respectat oriunde mă duc,
mai puțin în propria mea casă?
Am fost în locul tău, și e o situație dură.
Ce-ai făcut în legătură cu asta?
Mi-am dat seama că nu mariajul meu era distrus.
Nu știam cum să-I fac să funcționeze.
Ce vrei să spui?
Banda nu e stricată.
Dar dacă nu știi cum să alergi pe ea, nu o să dea rezultate.
Spui că am nevoie de terapie?
Cred că toată lumea are nevoie de terapie.
Uite ce, n-am de gând să mă duc să vorbesc cu un necunoscut
despre ceva ce nu-I privește.
Bine... Catherine trebuie să te respecte.
Dar ține minte, o femeie e ca un trandafir.
Dacă ai grijă de ea, o să înflorească.
Dacă nu, se ofilește.
De unde ai luat asta?
Terapia.
Minunat.
Ce faci?
Văd că nu mi-ai lăsat pizza.
Doar ce am aprins lumânarea. Îmi place cum miroase.
Mie nu-mi place. Mi-ai lăsat ceva de mâncare?
Am crezut că o să mănânci cu Michael.
Nu ți-a trecut prin cap
că ambii oameni din casă au nevoie de mâncare?
Știi ce? Dacă ai comunica cu mine
poate aș avea ceva pentru tine.
De ce trebuie să îngreunezi totul?
Eu îngreunez totul?
Eu duc greutățile aici, în timp ce tu îți faci de cap.
Poftim?
Muncesc să plătesc ipoteca, și plătesc și ambele mașini.
Da, și atât. Eu plătesc toate facturile.
Ai acceptat să faci asta. Așa e corect.
Nu-ți place casa asta? Nu-ți place mașina?
Caleb, cine are grijă de casă?
Eu. Cine spală hainele?
Eu. Cine face cumpărăturile?
Eu. Să nu mai spun că-mi ajut părinții în fiecare weekend.
Simt o presiune imensă.
Tu nu faci nimic decât pentru tine.
Nu ai nici cea mai mică idee cum e să fii presat.
Da? Crezi că sting incendii pentru mine?
Sau plec la accidente la 2 dimineața pentru mine?
Sau scot corpul unui copil din lac pentru mine?
N- ai idee prin ce trec.
Da, dar ce altceva faci aici în afară de uitatul la televizor
și pierderea timpului pe internet?
Dacă te simți mulțumit uitându-te după prostii, în regulă atunci.
Dar eu n-am de gând să fac așa ceva.
Cu siguranță nu primesc nimic de la tine.
Și nici n-o să primești.
Pentru că îți pasă mai mult să economisești pentru o barcă
și să-ți satisfaci nevoile decât îți pasă de mine.
Taci! M-am săturat de tine!
Femeie nerecunoscătoare, egoistă și lipsită de respect!
- Nu sunt egoistă. - Cum îndrăznești să spui asta?
Tot timpul mă bați la cap și-mi mănânci zilele!
M- am săturat!
Dacă nu-mi dai respectul pe care-I merit...
Uită-te la mine!
Atunci care e rostul căsătoriei?
Vreau să plec.
Nu vreau decât să plec.
Dacă vrei să pleci, pe mine nu mă deranjează!
Domnule Rudolph.
Caleb.
- Gata. - În regulă.
Cred că am reușit. Putem pleca.
Încep să mă prind.
- Crezi că te pricepi la camion? - Da.
Bine. Să-ți spun eu...
O să mergem înăuntru și o să bem ceva.
Să-mi aduci un prelungitor.
Bine.
- Ești rău. - Nu, o să-i facă bine.
- Cadou de la mama. - Bine.
- Și... - Știi ce? Am uitat să-ți spun.
- Sunt liber vineri și o să fiu acolo. - Bine.
Știi că n-o să-mi dezamăgesc fiul.
Știu că n-o să faci asta.
Rămâne stabilită întâInirea fierbinte de mâine, da?
Acum e o întâInire fierbinte?
Viața e prea scurtă să fie altfel.
Ai dreptate.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
- Ne vedem dimineață. - Bine.
Ne vedem mai târziu.
Eric, ce faci?
Wayne mi-a spus să iau un prelungitor.
- Un prelungitor? - Da, domnule.
Eric, tu ești prelungitorul.
Scumpo, sunt de acord cu tine. Trebuie să pleci.
- Nu te merită. - Poți s-o mai spui o dată.
Un bărbat adevărat trebuie să fie un erou pentru soția sa mai întâi de toate.
Ai nevoie de un loc unde să stai? Nu cred că mai puteți sta în aceeași casă.
Nu, am hotărât că nu o să fiu eu cea care o să plece.
- El e problema, nu eu. - Așa e. Păstrează-ți teritoriul.
Fă-I să te respecte.
Dacă e un lucru pe care bărbatul îI înțelege,
acela e respectul. Aici e problema. De asta nu ne merge mariajul.
Nu-mi arată nici un respect. Și partea tristă e că...
Nu are nici o bănuială.
Crede că mariajul nostru a mers bine în general.
Probabil el crede
că mariajul nostru a mers bine până anul acesta.
Acum, din senin, a început să facă mofturi.
Crezi că s-a întâmplat din senin?
Nu știu ce să cred. Nu o înțeleg.
E foarte emotivă.
Se simte jignită ușor și e mult prea sensibilă.
E atât de insensibil, știți?
Nu-i pasă de sentimentele mele. Nu mă ascultă.
Chiar dacă repet la nesfârșit.
Și apoi începe să mă bată la cap că nu o ascult
sau ceva de genul ăsta.
Mă înnebunește. Simt că...
Înnebunesc.
Nu îmi înțelege nevoile.
Mă simt de parcă suntem total...
Incompatibili.
Probabil că se plânge prietenelor ei, făcându-mă să par ca un criminal.
Parcă le văd pe toate plângând, îmbrățișându-se în grup.
O să fie bine, scumpo. O să fie bine...
O să treci și de asta.
Te susținem.
Orice ai nevoie.
Crezi că nu mai e cale de întoarcere?
Nu am de ce să mă întorc.
- Bethany. - Bună Kyle. Bună Ross.
- Ce faceți? - Voi ce faceți?
Mergem la pizzerie să ne întâInim cu câțiva prieteni.
Vreți să veniți?
Bineînțeles.
Ne întrecem până acolo. Dacă câștigați, facem cinste.
Pe locuri, fiți gata...
Pleacă!
Bună tată.
Nu, nu chiar.
Cred că eu și Catherine am terminat.
Nu, s-a încheiat.
A spus că vrea să plece.
Da, poți să vii mâine. O să fiu acasă.
Tată, trebuie să plec.
Siguranța publică către Autospeciala 1, Batalion 1.
Veniți la intersecția dintre Roosevelt și Kelley, misiune 10-50-I.
- Timpul, 12:21. - E aproape.
Locotenente, tu și Terrell luați celălalt camion și veniți cu noi.
Să mergem.
Autospeciala 1 e în drum spre Roosevelt cu Kelley, misiune 10-50.
Recepționat, Autospeciala 1.
Locotenente, tu și Sanders pregătiți foarfeca în caz că avem nevoie de ea.
- Tu stai cu mine când ajungem. - Da, domnule.
S- a strâns deja o mulțime.
- ÎI vezi? - Avem o mașină pe șine.
Glumești.
Nu arată bine.
Autospeciala 1, un 10-23.
Avem două mașini implicate în accident, posibile încarcerări.
Una din mașini e pe linia ferată.
Anunță dispeceratul gării să oprească toate trenurile.
Am înțeles, comandante. Ambulanța e pe drum.
- Începătorule, tu vii cu mine. - Da, domnule. Să mergem, băieți.
Voi doi verificați mașina. Anunțați-mă care e situația.
Am nevoie de un despărțitor.
Harmon, verifica pasagerul.
Vreau să vă îndepărtați de linie și de vehicul.
Doamnă, sunt Căpitanul Holt de la Unitatea de Pompieri.
- Am venit să vă ajutăm. - Ajută-mă, nu pot să ies.
- Unde te doare? - Mă dor picioarele.
- Te rog, ajută-mă. - O să te ajutăm.
Ce altceva te mai doare?
Mă doare gâtul. Te rog, ajută-mă.
O să te scoatem de-aici. O să fii bine.
Te rog nu mă părăsi. Nu mă lăsa să mor.
Îți promit că nu o să te părăsesc.
- O să fii bine. - Căpitane.
- E în viață, dar e inconștientă. - la îndepărtoarele.
Cei doi o să fie bine. Au traumatisme minore.
Trebuie să le scoatem de-aici. Sanders, ajută-I pe Harmon.
- Verifica scurgerile de combustibil. - Da, domnule.
Sosește o ambulanță.
- O să stau aici cu tine. - Bine.
O să auzi un zgomot puternic.
Asta înseamnă că te scoatem repede.
- O să fii bine. - Bine...
- Căpitane, aud cumva un tren? - Băieți, vine un tren.
Dispecerat, aici Comanda Roosevelt.
Avem o mașină pe șine.
Anunță dispeceratul gării să oprească toate trenurile.
Comanda Roosevelt, atenție.
Momentan nu putem lua legătura cu dispeceratul gării.
Nu... Nu mai avem timp.
Haide, trebuie s-o împingem de pe șine. Să-i dăm drumul.
Nu vreau să mor...
Gata. Împinge...
Căpitane, nu se mișcă. Trebuie s-o luăm târâș.
- Adu Ianțul. - Wayne, leagă Ianțul.
Leagă Ianțul.
Un tren!
- Căpitane, trebuie să ridicăm asta. - Bine, ia din față.
Ridicăm la trei. Unu, doi, trei.
Din nou. Unu, doi, trei.
Din nou. Haideți. Trebuie s-o luăm de pe șine.
Unu, doi, trei.
Din nou. Unu, doi, trei.
- Din nou, Căpitane. - Unu, doi, trei.
Unu, doi, trei.
Harmon, du-te în spate și ia despărțitoarele.
Medic!
- Ești bine? - Haide, să mergem.
O să fii bine...
Doamne, mulțumesc.
Mulțumesc, Doamne.
Ești bine?
Căpitane, am nevoie de un minut.
Mi-am depășit recordul de cât de-aproape pot să trec pe lângă moarte fără s-o pățesc.
Să nu mai încerci și data viitoare.
Nici de data asta nu încercam.
Să nu-i spui soției mele.
- Locotenente? - Da.
Lucrurile astea se întâmplă în mod frecvent?
Să ne riscăm viețile? Da.
Să ne jucăm de-a lașul cu trenul? E prima dată.
- Nu ți-e frică de moarte? - Nu.
Pentru că știu unde o să ajung.
Doar că nu vreau să ajung acolo lovit de un tren.
De ce nu vii să mă ajuți să pregătim cina?
Bine.
Căpitane, stai puțin.
Tu știi unde o să ajungi?
- La mine în birou. - Nu...
Crezi în Rai și lad?
Nu știu.
Când o să mor, mă duc în pământ. Acolo o să rămân.
Tu și Michael păreți amândoi siguri, dar unul dintre voi se înșeală.
Eu nu.
De unde știi?
Poate că nu ești de acord cu Michael,
dar amândoi știm că e de treabă.
Fiule, de când se întâmplă asta?
Nu știu, tată. Am avut părerile noastre și atunci și acum,
dar se pare că acum e tot timpul nervoasă pe mine.
Intru pe ușă, și ea e nervoasă.
I- ai dat motive să fie supărată?
O știam pe Catherine ca fiind înțelegătoare.
Pot salva viețile a doi oameni la lucru,
dar dacă nu sunt acolo să spăI vasele, sunt un soț groaznic.
Caleb, are nevoie de ajutorul tău și aici.
Nu-și ajută părinții în fiecare săptămână?
- Nu poate să facă totul. - Vorbești de parcă îi ții partea.
Muncește și se străduiește...
Mamă, n-am nevoie să-mi spui și tu că fac totul greșit.
O am deja pe Catherine. Nu eu sunt problema, ea e.
- Vreau să spun că dacă lucrează... - Cheryl, să-I ascultăm pe Caleb.
Vreau să știu ce se întâmplă cu el.
Tată, putem vorbi singuri câteva minute?
Caleb, vreau să te ajut pe tine și pe Catherine.
- Tată. - Scumpo...
Lasă-ne să facem o plimbare... E în regulă.
Bine.
Tată, de ce a trebuit s-o aduci și pe ea?
Caleb, pentru că e soția mea.
Și mama ta, nimeni nu te iubește mai mult ca ea.
Tot timpul mă corectează.
Încă încearcă să mă corecteze. Nu am nimic.
Fiule, dacă cauți o mamă perfectă,
mă tem că nu există niciuna.
Dar e o femeie bună.
Și acum o iubesc mai mult ca niciodată.
Nu spun că nu o iubesc, tată. Doar că...
Se holbează la mine.
Nu ai observat o schimbare la ea în ultimii doi ani?
Ba da, te tratează mai bine.
Dar i-ai acceptat multe de-a lungul anilor.
Și ea la fel.
Tată, mă bucur că nu v-ați despărțit,
dar aș fi înțeles dacă ați fi făcut-o.
Știi de ce n-am făcut-o?
Nu. Și-a dat seama că nu poate găsi pe cineva mai bun?
Nu chiar.
Caleb, Dumnezeu a schimbat ceva.
În amândoi.
Dumnezeu?
- Crezi că e mâna lui Dumnezeu? - De ce te deranjează asta?
Întotdeauna ai crezut în Dumnezeu.
Dacă există un Dumnezeu, nu e interesat de mine sau de problemele mele.
Te contrazic. Aș spune că e foarte interesat.
Unde a fost toată viața mea?
A fost în jurul tău la slujbă. Doar că nu ți-ai dat seama de asta.
Nu i-ai dat o invitație în scris.
Ce e asta?
A fost o tabără de vară lângă lac.
Cred că asta aparține de ea.
Fiule, am fost și eu în locul tău.
Dumnezeu nu conta pentru mine.
Dar nu mai pot spune asta.
Nu am înțeles niciodată de ce lisus a trebuit să moară pe cruce...
Tată, te rog.
Am discutat asta și luna trecută.
Mă bucur că tu și mama v- ați găsit credința.
Doar că...
Nu e de mine.
Caleb...
E ceva în tine care vrea să vă salvați căsnicia?
Poate, dacă vroia și Catherine. Dar nu vrea. Ea vrea să divorțăm.
Tu asta vrei?
Vreau liniște.
Ce rost are?
Ea semnează hârtiile, tată. S- a terminat totul.
Ai acceptat să începeți procesul?
Nu, dar cred că înțelegem amândoi unde bate cu asta.
Am stabilit să văd un avocat mâine.
Caleb, vreau să faci ceva pentru mine.
Ce?
Vreau să amâni divorțul 40 de zile.
De ce?
O să-ți trimit ceva prin poștă.
Ceva ce ți-ar lua mult timp să faci.
- Ce e? - Ceea ce ne-a salvat nouă căsnicia.
Tată, dacă e o chestie religioasă, aș prefera să n-o faci.
Primește-I ca pe un dar de la tatăI tău.
la fiecare zi în parte și vezi ce se întâmplă.
Te rog, fiule. Fă-o pentru mine.
Îți cer asta în calitate de tată.
- Patruzeci de zile? - Patruzeci de zile.
- Mănânci singură? - Bună, doctore Keller.
- Gavin. - Gavin, scuză-mă.
- Ce mai faci? - Bine.
Caut un loc să-mi așez tava.
Locul ăsta e rezervat?
Trebuia să mă întâInesc cu Deidra, dar ești binevenit alături de noi.
Dacă tu vrei să mă obligi, eu nu caut probleme.
Ai de gând să mănânci cu halatul pe tine?
Trebuie să mă mențin în tendințe.
Se pare că toți doctorii poartă așa ceva în ziua de azi.
Poate că nu e un lucru inteligent să fac asta în timp ce mănânc.
Nu știam că doctorii sunt preocupați de modă.
Trebuie să fim în pas cu moda,
să atragem atenția angajaților publici.
Înțeleg...
Cum nu e decât o singură persoană în această categorie,
sunt sigur că s-ar simți onorată.
Ar avea de ce. E grozavă.
Arăți bine.
Mulțumesc. Încerc să am grijă de mine.
Îți place piesa?
Da...
Simți?
Se numește atracție, și amândoi o avem.
Wayne n-o să te părăsească.
- Omule, mi-ai văzut geanta? - Nu, n-am văzut-o.
Bine. Probabil e la vestiar.
Unde eram?
Haide... Nu e amuzant.
Nu e un spectacol.
E timpul meu.
Terrell!
Wayne.
Patruzeci de zile? Catherine știe?
Eu n-o să-i spun.
Dacă vrea să înainteze dosarul, e treaba ei.
Divorțul e un lucru greu.
Dacă aduce liniște...
Caleb, vrei liniștea potrivită.
Ce vrei să spui?
Știi ce înseamnă inelul de pe deget?
- Că sunt căsătorit. - Da.
Mai înseamnă că ai făcut o promisiune de lungă durată.
Îți pui inelul când vă spuneți jurămintele.
Partea proastă e că,
atunci când majoritatea promit la bine și la rău,
se referă doar la bine.
Eu și Catherine eram îndrăgostiți când ne-am căsătorit, dar acum
suntem doi oameni mult prea diferiți, bine?
Nu mai funcționează.
Caleb, sarea și piperul sunt total diferite.
Forma lor e diferită, gustul și culoarea.
Dar întotdeauna le vezi împreună.
lar când tu...
Stai așa.
Ce faci?
Michael...
De ce ai făcut asta?
Caleb, când doi oameni se căsătoresc, e la bine și la rău.
În sărăcie sau în bogăție.
În sănătate și în boală.
Știu asta.
Dar căsătoriile nu sunt rezistente la foc. Câteodată te mai arzi.
Rezistente la foc nu înseamnă că un foc nu o să apară niciodată,
sau dacă o să apară, o să-i poți supraviețui.
- Nu trebuia să le lipești. - Nu face asta, Caleb.
Daca le desparți acum, ori rupi una ori pe amândouă.
Nu sunt un om perfect, dar sunt mai bun ca majoritatea.
Și dacă mariajul meu dă greș, nu e toată vina a mea.
Caleb, te-am văzut alergând într-o clădire în flăcări
pentru a salva oameni pe care nici măcar nu-i cunoști.
lar căsnicia ta ai de gând s- o lași să ardă până la temelii.
Michael, ești prietenul meu.
Ți-am permis să vorbești liber cu mine în timpul serviciului.
Nu abuza de asta.
Fiule, acest traseu de 40 de zile nu poate fi privit cu ușurință.
E un proces competitiv și deseori dificil,
dar unul incredibil de satisfăcător.
Dacă o să-ți iei unele angajamente zilnic, timp de 40 de zile,
rezultatul ar putea să-ți schimbe viața și căsnicia.
Consideră asta o provocare din partea celor ce au făcut-o înaintea ta.
Prima zi: Prima parte a provocării e foarte simplă.
Cu toate că dragostea poate fi exprimată în nenumărate feluri,
cuvintele noastre deseori reflectă sentimentele profunde.
În ziua următoare,
încearcă să nu-i spui soției tale nimic negativ.
Dacă apare tentația, alege să nu spui nimic.
Mai bine îți ții limba, decât să spui ceva ce o să regreți.
Să pleci repede urechea, să vorbești cugetat și să nu fii iute la mânie.
James 1:19.
Ai timp să duci asta la curățătorie azi?
Mă gândeam că după două zile libere, te-ai ocupat deja de asta.
Ziua a doua:
E dificil să-ți demonstrezi dragostea dacă nu simți nici o motivație.
Dragostea în adevăratul ei sens nu e bazată pe sentimente,
doar pe determinarea faptelor de devotament,
chiar și atunci când nu există nici o recompensă.
Pe lângă a nu spune nimic negativ soției tale astăzi,
fă cel puțin un gest neașteptat, sub forma unui act de bunătate.
Ți-am turnat cafea.
Nu am timp de cafea.
Ziua a treia:
În orice îți investești energia, munca și banii
o să devină cel mai important lucru pentru tine.
E greu să acorzi atenție unui lucru în care nu investești nimic.
Pe lângă abținerea de la comentarii negative,
cumpără-i soției tale ceva care să arate că te-ai gândit la ea astăzi.
Da, aș vrea să comand flori sau ceva de genul, pentru soția mea.
Nu, nu contează.
Desigur. Cât costă?
45 de dolari? Nu aveți nimic mai ieftin?
Da, asta sună mai bine. ÎI aleg pe cel de 25.
Dar o cutie cu bomboane?
Cât costă asta?
Mă omori.
Așa e mai bine.
Dar un ursuleț de pluș?
Bine, lasă ursulețul.
Cât durează să faceți un pachet?
Ți-ai pierdut mințile.
Terrell, aș putea să fac 300 acum.
Serios?
De ce nu putem ajunge toți la aceeași concluzie evidentă?
Că eu sunt șeful.
Tot ce știu e că șeful a uitat aparatul de scanare cu infraroșu
pe bara camionului noaptea trecută.
- E un aparat de 8000 de dolari. - Greșeala mea, Căpitane.
Asta nu schimbă faptul că
dacă se ajunge la situații critice, mă descurc.
Nu mai suport un așa orgoliu.
Te lauzi de 10 minute.
Nu se consideră lăudat dacă e adevărat.
Săptămâna trecută, la incendiul din apartament, am tras două linii de atac,
propria linie de alimentare, și m-am legat la hidrant în 10 minute.
- Nu mulți pot face asta. - Nu din stația asta.
- Tom McBride ar putea. - Cel de la Stația 4?
Ar putea reuși în două minute jumate, dar sub două nu reușește nici el.
- Nu știu. - Căpitane...
E puternic, dar nu e așa rapid.
Mă întrec cu el la orice oră.
Wayne, pari foarte încrezător.
Încrederea în sine e un lucru bun, dar tu depășești limita.
E cu mult peste limită.
Pot să demonstrez. Doar atât spun.
"Mânia Zeului"
- Pentru ce e asta? - O să facem un mic concurs.
O să vedem dacă Wayne e șeful cu adevărat.
Asta dacă e pregătit pentru probă.
Sunt pregătit.
Bine.
Încep primul.
- Ce-o să faci? - Michael, cronometrează-mă.
Am înțeles. Gata?
Start.
Nu se poate.
Ești nebun.
O să bea tot.
23 de secunde.
Gata, tu urmezi.
Bine. A fost impresionant.
Eu o fac sub 20.
- Cronometrează-mă. - O s-o fac.
- Gata? - Domnișoarelor.
Start.
- Hai Wayne. - E iute.
- Hai Wayne. - Bea, Wayne.
Spuneai că-I întreci.
- Trebuie s-o bei. - 40 de secunde.
- Haide... - Arde!
Cine e șeful acum?
Credeam că a spus că poate.
Mi-a luat gura foc!
Căpitane, cum ai reușit asta?
Ai putea reuși și tu, Terrell,
dacă I-ai înlocui pe al tău cu suc de roșii.
Ce clasic. Minunat...
Doctor Anderson?
Vroiam să vă amintesc despre interviul din zece minute.
Mulțumesc, Catherine. O să fiu acolo.
Felicitări pentru premiul primit în cercetarea cancerului.
- ÎI meritați. - Apreciez asta.
Catherine la telefon.
Sunt Caleb. Vroiam să te sun să văd ce mai faci.
Vroiai să vezi ce mai fac? De ce?
Să văd dacă îți trebuie ceva.
Ai sunat să vezi dacă îmi trebuie ceva?
Da. Vrei să-ți aduc ceva acasă
sau să iau ceva de la magazin dimineață?
Caleb, nu m-ai întrebat așa ceva până acum. Ce se întâmplă?
Vroiam să văd dacă vrei ceva, atâta tot.
Sunt bine.
În regulă.
Bine. Atunci, la revedere.
Ziua 4, gata.
Cat, ce mai faci?
Sunt confuză.
- Soțul meu se comportă ciudat. - Ce face?
În ultimele zile,
mi-a făcut cafea, mi-a dat florile alea penibile,
și chiar mai înainte a sunat să vadă dacă sunt bine.
- Serios? - Da.
Îți spun eu ce face.
Încearcă să te lingușească pentru divorț.
De ce ar face asta?
Înainte ca vara mea Lueanna să divorțeze,
soțul ei a făcut același lucru.
A început să se comporte frumos, și apoi
a rămas cu casa și cu majoritatea banilor.
De atunci nici nu a mai vorbit cu ea. Nu-I lăsa să te păcălească.
Ai șters agenda?
Ce?
Ai șters site-urile ca nimeni să nu vadă unde ai intrat?
Știi Caleb, nu păcălești pe nimeni.
Știu ce încerci să faci,
îmi cumperi flori și mă suni la lucru.
Și ce anume fac?
Mă întâInesc cu un avocat săptămâna viitoare, să nu crezi
că înghit povestea cu băiatul drăguț.
Despre ce vorbești?
N- o să iei nici un ban mai mult în afară de ceea ce meriți.
Când terminăm cu divorțul, îmi iau partea.
- Asta crezi că fac? - Nu, știu că asta faci.
Te înșeli.
Niciodată nu te-ai gândit că pot face ceva respectabil.
- Ceva onorabil. - Onorabil?
Onorabil? La ce te uitai mai înainte, Caleb?
Ce era pe calculator? Era cumva onorabil?
Pe cine crezi că păcălești?
Știi de ce gesturile tale nu înseamnă nimic pentru mine?
Pentru că un astfel de om ai devenit.
Acum că ești singur, ai primit ce ai dorit.
Și nu e nimic onorabil în asta.
Domnule Rudolph.
Caleb.
- Alo? - Nu merge, tată.
Ce nu merge?
Toată afecțiunea asta. Nu merge.
Spune-mi ce s-a întâmplat.
Am făcut tot ce spune că trebuie să fac
și ea a respins orice gest.
Caleb, procesul ăsta durează 40 de zile, nu patru.
Ce rost are să pornesc pe un drum închis,
- dacă nu ajung nicăieri? - Nu știi asta încă.
Caleb, nu ești un dezertor.
Și ceva îmi spune că o să te descurci.
Am dreptate?
- Nu simt nimic. - Înțeleg, fiule.
Dar asta nu se bazează pe sentimente.
E o decizie.
Nu poți renunța.
la toate zilele pe rând.
Da, domnule.
Te iubesc, fiule.
Și eu, tată.
Ce face?
Ar trebui să ne rugăm mai mult pentru el.
Mamă, nu știu ce să fac.
Știu că mi-ai spus să rezist în vremurile grele, dar...
Nu ai idee cu ce mă confrunt.
Când se uită...
Mă face să mă simt așa de umilită.
Și nici măcar nu știe asta.
Când am început să nu mai fiu bună pentru el?
La ce zi ai ajuns?
- 18. - Și?
Încă e dificil.
În fiecare zi trebuie să adaug un nou concept în comportamentul față de ea.
De exemplu?
Păi, uite.
Ziua 16, trebuia să mă rog pentru ea. Am sărit peste asta.
Ziua 17, trebuie să o ascult.
Ziua 18, trebuie să o redescopăr.
- Să o redescoperi? - Da.
Uite.
"Când un bărbat încearcă să câștige inima unei femei, trebuie să o studieze.
Învață plăcerile și neplăcerile ei, obiceiurile și hobby-urile.
Dar după ce îi câștigă inima și o ia de soție,
nu mai învață nimic despre ea.
Dacă cantitatea de studiu efectuată înaintea căsătoriei
ar fi egală cu o diplomă de liceu, ar trebui să continue să învețe
până ce obține diploma de facultate, masteratul,
și în ultimul rând, doctoratul.
E o etapă lungă cât viața, ce îI va apropia mai mult de ea. "
E un concept destul de bun. Nu am gândit așa niciodată.
Tu o studiezi pe Tina?
Da, dar nu cred că am obținut încă diploma de facultate.
Explică-mi mai multe despre studierea ei.
Ar trebui să pregătesc o cină la lumina lumânărilor
și apoi să o întreb o listă întreagă de lucruri.
Sfatul meu e să te arunci cu totul.
Adică?
Nu te zgârci. Dacă nu gătești, cumpără de la un restaurant bun.
O aduci acasă, folosești cea mai bună veselă, cele mai bune pahare, muzică, totul.
Să fie o întâInire memorabilă.
Despre ce vorbești?
- N-ai mai fost la o întâInire de un an. - Sunt ca un vin vechi.
Îmi trebuie 35 de ani să ating perfecțiunea.
Femeia care-I ia pe Wayne Floyd primește întreg pachetul.
- Vrei să spui întreaga epavă. - Nu.
Am 120 de kg de dragoste pură.
Ca să faci o căsnicie să meargă, ai nevoie de puțin romantism.
Și asta vine de-aici.
E ușor de spus când n-ai fost căsătorit niciodată.
E mult mai greu decât crezi.
Într-o bună zi o să intru aici cu o frumusețe bronzată în brațe.
Îți arăt cât de ușor poate fi.
Singurul lucru pe care o să-I ai în brațe
o să fie o porție de aripioare.
Era suc de roșii.
Suc de roșii? Nu-i corect!
- Nu-i corect. - Ce?
Eu am băut chestia aia și el a băut suc de roșii?
Acum ai înțeles asta?
Știi ce mi-a făcut chestia aia?
Du-te la culcare, Wayne.
- O să fie repercursiuni serioase. - Liniște.
Începe războiul.
Nu aprinde fitilul.
Cineva o să primească o bătaie.
Ce faci?
Poate că aș dori să iau cina cu soția mea.
Lasă-mă să-ți explic clar.
Nu te iubesc.
Fiule...
Aici devine complicat.
- Bună, Caleb. - Am terminat, tată.
Nu mai continui să fac așa ceva. Am încercat și nu e nimic acolo.
Nu merită.
Înțeleg fiule, dar ești la jumătatea drumului,
a fost partea cea mai dificilă.
Măcar tu ai avut speranțe. Ea nu-mi dă nimic.
A fost un moment când nici noi nu mai aveam speranță.
Căsnicia noastră trebuia să se sfârșească, Caleb.
Nu poți asculta de sentimentele tale acum.
A văzut că încerci.
Tată, nu-i pasă. Toate astea nu înseamnă nimic pentru ea.
Am încercat.
Caleb, ești liber mâine?
Da, de ce?
Trec să te văd. Vorbim atunci.
Tată, nu trebuie să faci asta.
Vreau, fiule. Mi-ar plăcea să vin.
Bine.
Tată, trebuie să fiu cinstit cu tine.
Mă simt prost că ai condus patru ore doar ca să vii să mă vezi.
A fost bine. Am avut timp să gândesc și să mă rog.
La ce zi ești, 20?
- Da, pe acolo. - Da...
Cred că prima jumătate a fost cea mai grea.
De ce?
Atunci îți dai seama dacă și inima vrea sau nu.
Te face să-ți descoperi adevăratele motive.
Da? Și mama ți-a dat bătăi de cap?
Nu. Cred că mama ta a avut o atitudine mai deschisă.
Catherine nu crede nimic din toate astea.
- De ce crezi că e așa? - Pentru că nu mă iubește.
Nici măcar nu mă place.
Tată, a ignorat tot ce am făcut.
Citești totul de pe fiecare pagină?
Te referi la verseturile din Biblie din josul paginii?
Nu tată, nu le citesc.
- Ți-am spus că n-am nevoie de așa ceva. - Și de ce ai nevoie?
Catherine trebuie să realizeze că suntem în pragul divorțului.
Și eu încerc să previn asta, dar nu o pot face singur.
Poate că e adevărat, dar cred că ai nevoie de mai mult.
Tată, dacă vrei să-mi spui că am nevoie de lisus, te rog să n-o faci.
Nu-mi trebuie o cârjă să trec prin viață.
Fiule, lisus e mai mult decât o cârjă.
A devenit partea cea mai importantă a vieților noastre.
Tată, de ce tot spui asta?
E partea cea mai importantă? Cum vine asta?
Când mă gândesc la cine am fost eu și la cine a fost El,
îmi simt nevoia pentru El.
Am nevoie de iertarea și izbăvirea Lui.
Vezi, nu înțeleg asta.
De ce am nevoie de izbăvirea Lui? O să fiu aruncat în lad?
Pentru ce? Pentru că divorțez?
Nu.
Pentru că I-ai încăIcat standardele.
Care? Să nu ucizi?
Tată, eu ajut oameni. Sunt un om bun.
Asta spui tu.
Dar Dumnezeu nu judecă după standardele tale.
- Le folosește pe ale Lui. - Și care sunt acelea?
Adevărul.
- Bine. - Dragostea.
- Sunt cinstit. - Credința.
Îmi pasă de oameni. Am toate acele lucruri.
Câteodată.
Dar L-ai iubit pe Dumnezeu, cel care ți-a dat viață?
Standardele lui sunt atât de ridicate, încât consideră ura crimă
și dorința drept adulter.
Tată, cum rămâne cu binele pe care I-am făcut?
Fiule, dacă salvezi pe cineva dintr-un incendiu nu te izbăvește în fața lui Dumnezeu.
I- ai încăIcat poruncile.
Și într-o bună zi, o să-i dai socoteală.
Caleb...
Dacă te întreb de ce ești așa supărat pe Catherine,
ce mi-ai răspunde?
E încăpățânată.
Face totul să fie dificil.
E nerecunoscătoare.
Mereu se plânge de ceva.
Ți-a mulțumit în cele 20 de zile?
Nu.
Și te-ai gândi că după ce am spălat mașina,
i- am schimbat uleiul, am spălat vasele, am curățat casa,
ar putea să-mi arate puțină recunoștință.
Ei bine, n-o face.
Ba chiar atunci când vin acasă, mă face să mă simt ca un dușman.
Nu sunt binevenit nici măcar în propria mea casă, tată.
Asta mă supără cu adevărat.
Tată, în ultimele trei săptămâni m- am dat peste cap pentru ea.
Am încercat să-i arăt că țin la relația noastră.
I- am adus flori, pe care le-a aruncat.
I- am acceptat insultele și sarcasmul, dar aseară a fost ultima picătură.
I- am pregătit cina, am făcut tot posibilul să-i arăt
că țin la ea, că o respect,
și ea mi-a scuipat în față.
Nu merită asta, tată. Nu mai continui.
Cum să-mi arăt dragostea cuiva din nou și din nou,
când ea mă respinge constant?
E o întrebare bună.
Tată, nu asta fac.
Nu?
Nu...
Nu despre asta e vorba.
Doar ce m-ai întrebat...
"Cum să-mi arăt dragostea cuiva din nou și din nou
când ea mă respinge constant?"
Caleb, răspunsul e...
Nu o poți iubi
pentru că nu-i poți da ce nu ai.
Nu am putut s-o iubesc cu adevărat pe mama ta până ce nu am înțeles ce e dragostea.
Nu pentru că aș obține ceva prin asta.
M- am hotărât s-o iubesc pe mama ta
chiar dacă merită sau nu.
Fiule, Dumnezeu te iubește chiar dacă nu meriți.
Chiar dacă I-ai respins.
Chiar dacă i-ai scuipat în față.
Dumnezeu L-a trimis pe lisus să moară pe cruce și să-și asume pedepsele pentru păcatele tale
pentru că te iubește.
Crucea nu însemna nimic pentru mine, până ce mi-am dat seama.
lar atunci,
lisus mi-a schimbat viața.
Atunci am început s- o iubesc pe mama ta cu adevărat.
Fiule, nu pot rezolva în locul tău.
Asta e între tine și Dumnezeu.
Dar te iubesc prea mult încât să nu-ți spun adevărul.
Nu vezi că ai nevoie de El?
Nu vezi că ai nevoie de iertarea Lui?
Da...
Ai încredere în el cu prețul vieții?
E timpul pentru vafe.
Vreau să vorbim despre ceva.
Despre ce?
- Păi... - Salut Căpitane.
Cred că cei din cealaltă tură încearcă să ne facă o farsă.
Sarea și piperul vin separat.
Aruncă-le încoace.
Mulțumesc. Nu uita să faci curățenie în bucătărie după micul dejun.
Da, domnule.
Vrei să-mi spui ceva?
E despre credința ta.
- Credința mea? - Da.
Ce e cu ea?
Mă bag și eu.
Te bagi?
Da.
Vrei să spui că vrei să te bagi?
- Spun că mă bag. - Chiar te bagi?
- Da. - Nu poți fi pe jumătate băgat și să spui asta.
- O să fii băgat cu totul. - Sunt băgat cu totul.
Caleb, nu pot să cred.
- Da. - Ești fratele meu.
- Sunt fratele tău? - Da.
Ești fratele meu de la altă mamă, iar acum avem același tată.
- Ce? - Îți explic mai târziu.
E grozav.
- Catherine știe? - Nu.
Sincer să fiu, nu cred că ar interesa-o acum.
Nu a acceptat prea bine întreaga chestie cu dragostea.
- Dar nu ai terminat încă, nu? - Nu, sunt la ziua 21 din 40.
O să fiu sincer cu tine. Până acum...
- Inima mea nu pare implicată. - Asta contează.
O femeie își dă seama când simulezi emoțiile.
Absolut corect.
- Lasă-mă să-ți pun o întrebare. - Spune.
Cum ai început cu Tina?
De ce ți-e așa ușor ție?
Nu a fost întotdeauna ușor. Căsătoria necesită efort.
Tina e o soție minunată.
Dar multe lecții le-am învățat pe calea cea dură.
Măcar tu nu ai fost în pragul divorțului.
Mi-aș dori să fie așa.
Cum adică?
Tu și Tina aveți probleme?
Nu eu și Tina. Eu cu prima mea soție.
Ce?
Ai mai fost căsătorit?
Un întreg an oribil.
M- am căsătorit din motivele nepotrivite.
Apoi m-am schimbat și am cerut un divorț tot din motivele nepotrivite.
Credeam că fac ce-mi spune inima.
Michael, am lucrat cu tine 5 ani.
- Nu mi-ai spus niciodată. - Pentru că nu sunt mândru de asta.
A fost înainte să-mi dedic viața Domnului,
eram preocupat doar de drepturile și de nevoile mele.
I- am distrus viața.
lar când mi-am dedicat viața Domnului,
am încercat să o găsesc, dar se recăsătorise deja.
Crede-mă, am rămas cu sechele.
Dumnezeu a făcut căsătoria pe viață.
De asta trebuie să-ți păstrezi jurământul față de Catherine.
Trebuie să te rogi la Dumnezeu să-ți arate cum să fii un soț bun.
Și nu-ți urma doar inima, pentru că ea se poate înșela.
Trebuie să-ți conduci inima.
Pentru mine a fost greu, înțelegi?
Mi-am văzut părinții ieri,
și mama nu o duce prea bine.
E incredibil cum un atac cerebral îți poate afecta viața așa de mult.
Parcă...
Simt că e captivă, înțelegi?
Și tata face tot posibilul să comunice,
dar e greu și pentru el.
Catherine, îmi pare rău.
Pari foarte apropiată de ei.
Sunt.
M- am născut mai târziu, și a fost de parcă aș fi trăit cu bunicii.
Așa că te-au răsfățat.
Cred că au făcut o treabă bună.
Așa e. Ar trebui să fie mândri.
Știi, într-un fel ești drăguț, când vrei tu să fii.
Într-un fel?
Cu puțin antrenament, ai putea fi un adevărat gentleman.
Dai meditații?
De ce are nevoie mama ta?
Un scaun cu rotile mai bun și de un pat de spital,
asta ar fi în capul listei.
Am încercat la Resurse Medicale să le obțin,
dar sunt mult prea scumpe.
Nu poți pune preț pe mama ta.
Așa e.
Merită sacrificiul.
Sunt norocoși că au o fiică ca tine.
Nu te uita așa la mine. Încerc să te ajut.
De ce contează cum arată patul meu? Dorm în el.
Ce dacă trece șeful pe aici? Patul meu spune că-mi iau slujba foarte în serios.
Patul tău spune că nu te-a ajutat mămica să-I faci.
Înveți un începător să facă patul?
Cineva trebuie s-o facă.
Seamănă cu al tău, până te-am învățat eu să-I faci.
Autospeciala 2, Autospeciala 1, Zona 1, Batalion 1.
Solicitare pe bulevardul 20911.
Incendiu la reședință. Ora 15:32.
- Michael, ai auzit? - Am auzit.
- Wayne, să mergem. - Gata.
Autospeciala 1 e în drum spre incendiul de pe bulevardul 20911.
Recepționat, Autospeciala 1.
Am primit numeroase telefoane legate de gravitatea incendiului.
Înseamnă că e ceva de capul lui.
Fiți siguri că sunteți echipați.
Amintiți-vă antrenamentul. Rămâneți împreună cu colegul.
Da, domnule.
Autospeciala 1, un 10-23.
Avem un etaj, construcție de cărămidă, afectat în proporție de 30%.
O să folosim 1 și 4/3 pentru salvare.
Suntem comanda bulevardului 11. Autospeciala 2, solicit o linie.
Există un hidrant chiar lângă Autospeciala 1.
Unitatea 2 e pregătită. O linie în funcțiune.
Haide începătorule, să mergem.
Locuiești aici? Au ieșit toți din casă?
Fiica mea e în casa vecină. Aici e locuința noastră.
- Vă rog, stingeți incendiul. - O s-o facem, duceți-vă la siguranță.
- Te rog. - Nu...
Megan, unde e Lacey?
- A plecat deja acasă. - Adică nu e la tine?
Nu, tocmai vorbeam cu ea la telefon.
Lacey!
- Nu puteți intra acolo. - Lacey, nu!
- Nu puteți intra acolo. - Dă-mi drumul. Te rog, dă-mi drumul.
Copilul meu!
- Dați-i drumul. - Haideți băieți.
Lacey!
Copilul meu.
Haideți, băieți.
Haideți.
- Gata. - Încarcă.
Lacey!
- Intrați acolo. - Lacey.
Lacey!
Haide. Aici!
Înapoi...
Aici!
E un hidrant acolo. Fă-mi linie de legătură la Autospeciala 1.
Sunt doi oameni înăuntru. Avem nevoie de tine.
Grăbește-te cu linia aia.
Intrați înapoi acolo.
Respiră, Lacey. Respiră pentru mine.
Căpitane, trebuie să părăsești casa. Acoperișul o să cedeze.
Căpitane, mă auzi? Trebuie să ieși.
Doamne, scoate-mă de aici. Scoate-ne de aici.
Acolo.
la fata.
Radiografia arată că brațul stâng are o arsură parțială profundă.
Arăți îngrozitor.
Mă simt îngrozitor.
O să fii bine?
A suferit câteva arsuri de gradul unu, dar o să fie bine.
El e soțul tău?
- Da. - Ai un erou.
Domnule, trebuie să păstrați brațul ridicat timp de 24 de ore,
pentru a reduce inflamația.
Veniți în 48 de ore pentru o reexaminare.
- Mai bine vă las în pace. - Nu deranjezi. Poți rămâne.
Nu, e în regulă. Te las să-ți faci treaba.
O să-ți dau mai mult tifon să ai acasă
și o să-ți scriu o rețetă de antinevralgice, bine?
Eu n-aș pune inelul pe deget
până ce nu se vindecă mâna complet.
Va trebui să se vindece cu inelul pe deget.
Mamă, o să fie bine.
O să se vindece în câteva săptămâni.
Da, I-am bandajat. Pot să vorbesc cu tata?
Bine mamă, am înțeles.
Acum îI pui pe tata la telefon?
Mulțumesc.
Tată, vorbești cu mama să mă lase mai ușor?
Sunt pompier. Trebuie să fiu în jurul focului.
Știu, tată.
Doar că nu vreau să-mi țină morală de fiecare dată când ridică receptorul.
Da. Astăzi e ziua 23.
A fost greu de dimineață.
Da, cei de la ziar m-au sunat de 2 ori pentru un interviu.
Se pare că sunt un erou pentru toată lumea, în afară de soția mea.
Nu. Nu renunț.
Mulțumesc, tată.
Bine, vorbim mai târziu.
La revedere.
Caleb, ce faci?
De ce așa de greu?
Ziua 23, ferește-te de paraziți.
Paraziții sunt cei care se agață de tine și de partenera ta,
și sug toată viața mariajului.
De obicei, sunt sub forma unor dependențe, cum ar fi jocurile de noroc,
drogurile sau pornografia.
Promit plăcere, dar iau forma unor boli
și îți consumă multe gânduri, mult timp și mulți bani.
Ele fură sufletul și loialitatea față de cei pe care-i iubești.
Căsnicia supraviețuiește rar în prezența paraziților.
Dacă îți iubești soția,
trebuie să distrugi orice dependență a inimii tale.
Dacă nu, o să te distrugă ea pe tine.
Am înțeles, Doamne. Fără dependențe.
Domnule Rudolph.
Caleb.
Sunteți bine?
Nu, nu chiar.
Irma, nu vreau să vorbești cu acel individ.
E ciudat.
ÎI cunoști de la depărtare.
Ce?
Nu.
- Bună dimineața. - Bună, doamnă Evans. Ce faceți?
Bine. Sper că și tu la fel.
Fac destul de bine.
Chiar vroiam să vorbesc cu tine despre echipamentul pe care ne-am uitat.
Cred că părinții tăi sunt nerăbdători. Când un pacient primește scaunul potrivit,
poate sesiza o diferență mare.
Scuză-mă, ce?
Patul și scaunul pe care le-am livrat părinților tăi în dimineața asta.
Părinților mei?
Da, cred că au ajuns până acum.
Dar nu am plătit încă nimic.
Deja au fost plătite.
A sunat un domn și a spus că vrea să plătească
cele alese de tine.
A plătit tot, și câteva accesorii.
A spus...
Doamnă Holt?
- Nu e minunat? - Arată splendid.
Bună, mamă.
Ți-a spus cineva vreodată că ești minunată?
Poate, dar astăzi nu.
Gavin, nu trebuia să faci asta.
- Ce să fac? - Să-mi ajuți părinții plătind.
A fost foarte frumos.
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Măcar atât să fac.
- Ai planuri pentru masa de prânz? - Acum am.
"Dragă Catherine.
Nu-ți pot spune cât de mult m-am bucurat să te cunosc cu adevărat.
Mă trezesc des gândindu-mă la tine,
și aștept cu nerăbdare să te văd, în fiecare zi.
Gavin. "
Vreau să știu dacă e cineva pe nume Gavin care lucrează la spital.
Nu, am decât prenumele.
Doctorul Keller?
- Da? - Caleb Holt.
Trebuie să vorbim.
Nu e momentul potrivit. Trebuie să fac vizita.
Cred că trebuie să-ți faci timp.
E în legătură cu Catherine, soția mea.
Bine. Cu ce pot să te ajut?
Știu ce faci.
Nu am de gând să stau cu mâinile în sân în timp ce tu încerci să-i furi inima soției mele.
Am făcut câteva greșeli, dar încă o iubesc.
Asta ca să știi că și eu vreau să o cuceresc.
Și din moment ce sunt căsătorită cu ea, aș spune că am un avantaj.
Apropo, mulțumesc că m-ai ajutat cu mâna.
Inelarul meu se simte mult mai bine.
Tocmai i-am văzut pe Caleb și doctorul Keller vorbind unul cu celălalt.
I- a băgat pumnul până la cot în față.
Vorbești serios?
Despre ce tot vorbiți?
Cat, ce mai faci?
Bine. Ce repede v-ați liniștit.
Asta pentru că ne-am hotărât să nu mai vorbim.
Ce s-a întâmplat?
Programez un interviu în zece minute,
și mă întrebam dacă I-ați văzut pe doctorul Keller în dimineața aceasta.
Cred că face vizitele la etajul 8.
Bine, atunci ne vedem mai târziu.
Pa...
De ce nu i-ai spus?
- Pentru că nu e treaba noastră. - Dar ne-ai spus nouă.
Nu vreau să știe că treaba ei e treaba noastră, dacă nu e treaba noastră.
Bună.
Bună, ce faci?
- Bună, Catherine. - Ce face domnul doctor astăzi?
- Puțin ocupat. - Mai ieșim la prânz?
Știi, trebuie să mă ocup de câteva lucruri.
- Am rămas puțin în urmă. - Bine.
- Poate vorbim mai târziu. - Ar fi bine.
- Ne mai vedem. - La revedere.
- Bună, Catherine. - Bună, Anna. Ce faci?
Bine. Și tu?
Bine, cred. Stai jos?
Aș vrea, dacă nu cumva te deranjez.
Deloc.
Și, cum mai e viața ta zilele astea?
Nu am mai vorbit demult.
E unul din anii aceia.
Bun sau rău?
Nu-mi place să spun asta, dar în general, rău.
Știi când ajungi la o răscruce de drumuri
și îți dai seama că pe orice cale te duci, viața ți se va schimba?
Viața îți oferă multe astfel de momente. Scuză-mă un minut.
Te-ai decis ce cale o să urmezi?
Cred că da.
E greu să nu te mai gândești încă o dată.
Scuză-mă, nu vreau să fiu indiscretă, dar te referi la relații?
Da.
Catherine, ești atât de tânără.
Te-aș sfătui să-ți faci alegerile cu grijă.
Încerc.
Dar m-am săturat să mă simt neîmplinită.
Anna, e așa de bine să se poarte cineva cu tine
ca și cum ar ține cu adevărat la tine.
Scuză-mă, dar vorbești despre un anume doctor tânăr?
Cred că nu e un secret așa mare că am discutat împreună.
Nu am putut să nu observ cum vă comportați unul în jurul celuilalt.
Dar mă întreb ce crede soțul tău despre asta.
Soțul meu a avut o șansă.
Și doctorul Keller e un om bun.
Se poartă mai bine cu mine decât a făcut-o soțul meu vreodată.
Mă ascultă și mă face să mă simt prețuită.
Nu m-am simțit așa demult.
Întotdeauna e bine să simți asta...
Dar dacă doctorul te curtează în timp ce tu ești căsătorită,
ce te face să crezi că nu va încerca asta și cu altcineva?
Nu vreau să vorbesc despre asta, Anna. Devine prea personal.
Catherine, îmi pare rău.
Nu vreau să depășesc limitele.
Trebuie să plec. Mă bucur că te-am văzut, Anna.
Catherine, ești bine?
Da.
- Nu te duci la lucru? - Nu.
- Ești bolnavă? - O să fiu bine.
Alergiile sunt de vină?
Am zis că o să fiu bine. Nu te mai îngrijora pentru mine.
Dacă-ți trebuie ceva, mă duc la magazin.
Nu, sunt bine. Poți să pleci.
Bine...
Poți să te ridici?
Ai febră.
Poftim.
Crezi că poți să iei una?
De ce faci asta?
Am învățat să nu-ți părăsești niciodată partenerul.
Mai ales în caz de incendiu.
Caleb, ce s-a întâmplat cu tine?
Tata m-a întrebat dacă e ceva în mine
care vrea să salveze căsnicia.
Și apoi mi-a dat ceva.
Te-aș putea lăsa să citești.
Cumva asta?
De când știi?
L- am găsit ieri.
La ce zi ai ajuns?
43.
Sunt doar 40.
Unde scrie că trebuie să mă opresc?
Caleb...
Nu știu ce să fac.
Nu-ți stă în fire.
Bine ai venit la noua fire.
Nu ai vrut să faci asta la început, nu?
Nu.
Dar la jumătatea drumului, mi-am dat seama
că nu am înțeles ce e dragostea.
Când am înțeles cu adevărat, am vrut s-o fac.
Caleb, vreau să cred că e adevărat.
Nu sunt pregătită să am din nou încredere în tine.
Înțeleg asta.
Indiferent dacă ajungi vreodată în acel punct,
vreau să înțelegi ceva.
Îmi pare rău.
Am fost egoist.
În ultimii șapte ani, te-am neglijat complet
prin cuvintele și faptele mele.
Am iubit alte lucruri când trebuia să te iubesc pe tine.
În ultimele săptămâni,
Dumnezeu mi-a dat o dragoste pentru tine pe care nu am mai simțit-o niciodată.
Și I-am cerut iertare.
Și sper, și mă rog,
să mă poți ierta și tu.
Catherine, nu vreau să-mi petrec restul vieții fără tine.
Trebuia să-i dau hârtiile de divorț
avocatului meu săptămâna viitoare.
Eu...
Am nevoie de timp...
Să mă gândesc.
Ai tot timpul din lume.
- Bună, doamnă Holt. Ce faceți astăzi? - Bine, mulțumesc.
Sper că părinții tăi fac tot bine.
Patul și scaunul cel nou ajută cu siguranță.
Mă bucur. Ce pot să fac pentru tine astăzi?
Trebuie să iau câteva așternuturi pentru patul de spital al mamei.
Desigur, avem câteva pe stoc.
Minunat, ăsta e singurul lucru care nu a fost plătit de doctor
când a achiziționat patul și scaunul.
Doctorul?
Da, doctorul Keller, secretul nostru filantrop.
Nu cred că doctorul Keller a plătit pentru așa ceva.
Nu, sunt sigură că da. Am vorbit cu el despre asta.
Doamnă Holt, dacă țin bine minte, 24,300 de dolari au fost donați
pentru pat și scaun, dar doctorul Keller nu a fost principalul donator.
Cum?
Din toată suma, doctorul Keller a acoperit 300 de dolari.
Atunci cine i-a dat pe ceilalți?
Soțul tău, Caleb.
A venit acum două săptămâni și a plătit totul.
Am crezut că știi.
Acum două săptămână?
Da, mi-a spus să nu spun la nimeni, dar nu am crezut că nici ție.
Marți, acum două săptămâni.
A sunat și a întrebat cât costă
un pat particular și un scaun cu rotile.
Am căutat și...
Unde e?
Nu mai plânge.
Explică SECEO.
Nu știe.
Salvare, expunere, contaminare, extincție...
Căpitane, putem vorbi un minut?
- Acum? - Da, domnule.
S- a întâmplat ceva?
Catherine a venit în bază.
- Catherine a mea? - Da, domnule.
Catherine?
Dacă nu ți-am spus
că ești un om bun...
Ești.
Dacă nu ți-am spus
că te-am iertat...
Te-am iertat.
Și dacă nu ți-am spus...
Că te iubesc...
Te iubesc.
Ceva s-a schimbat la tine, Caleb.
Și vreau ca ce ți s-a întâmplat ție să mi se întâmple și mie.
Se poate.
E prea târziu să-ți cer să îmbătrânești alături de mine?
- Da. - La ce te uiți?
Înapoi. Nu aveți ce vedea aici.
De ce? Ce se întâmplă?
Plecați la treaba voastră. Caleb pornește un incendiu.
- De ce începe un...? - Nu e genul ăla de incendiu.
Du-te la treaba ta.
Te pun la curățenie.
Bună dimineața, domnule și doamnă Rudolph.
Caleb.
Nu-I înțeleg pe băiatul ăsta.
- Ce faceți? - Bună, fiule.
Ajung la partea cunoscută a cărării.
- Ești binevenit să pășești pe ea oricând. - Poate o să fac asta.
Vreau să-ți mulțumesc, tată.
Darul de la tine mi-a schimbat viața.
Dumnezeu ți-a schimbat viața.
Darul meu au fost doar ustensilele Lui.
L- am dat deja unuia dintre pompieri.
Bravo. E rostul lui să fie dat mai departe.
N- am cuvinte să-ți spun cât îți sunt de recunoscător că nu m-ai lăsat să renunț.
Sau la mama, dealtfel.
Caleb, vreau să fiu un om evlavios.
Și deja învăț multe.
Dar e ceva ce nu ți-am spus.
Am scris carnețelul acela cu scrisul meu
pentru că știam că o să-I accepți dacă e de la mine.
Eu nu am trecut prin acele probe pentru mama ta.
Ea a făcut-o pentru mine.
Cum?
Fiule...
Eu am fost cel care voia să plece.
Dar Dumnezeu a pus stăpânire pe mama ta,
și ea s-a rugat pentru mine și m-a iubit necondiționat.
Prin exemplul ei am ajuns la lisus.
Mama a făcut asta?
E o binecuvântare pentru mine.
Mi-a intrat la suflet foarte mult.
O iubesc din toată inima.
Tată...
M- am purtat greșit față de ea.
Caleb, îți merită respectul.
Mamă, îmi pare rău.
Mamă, n-am știut.
Nu face nimic, fiule. E în regulă.
Mamă, te rog iartă-mă.
Te iert, Caleb. Ești iertat.
Te iubesc.
Și eu te iubesc, mamă.
Te iubesc atât de mult.
Și eu te iubesc, Caleb.
Ne-am adunat aici astăzi pentru a sărbătorii reînnoirea jurămintelor
alături de Caleb și Catherine.
E a doua oară când fac o promisiune față de această căsnicie,
dar e prima dată când o fac cu credința în Domnul lisus.
"E dorința lui Caleb și a lui Catherine
ca de aici încolo, jurămintele lor să fie
ca o convenție, nu ca un contract.
Deoarece căsătoria e o instituție sacră stabilită de Dumnezeu,
și una care ar trebui să dureze pentru tot restul vieții. "
"Caleb, în prezența Domnului și a acestor martori,
vii aici astăzi liber și nesilit de nimeni
pentru a-ți reînnoi căsătoria cu Catherine?"
Da.
"Și Catherine, vii aici astăzi, liberă și nesilită de nimeni
pentru a-ți reînnoi căsătoria cu Caleb?"
Da.
Din toată inima.
Geneza 2:24 spune:
De aceea va lăsa omul pe tatăI său și pe mama sa,
și se va lipi de nevasta sa, și se vor face un singur trup.